![](https://audiocinema-art.hr/aca/wp-content/uploads/2017/05/roksan-k3-recenzija-banner.jpg)
Roksan K3 integrirano pojačalo – recenzija
NA TESTU: Roksan K3 integrirano pojačalo – prenosimo recenziju u cijelosti sa tooloud.co
“Posljednjih se godina često raspravlja o tome kako je HIFI kao takav izgubio smisao jer su, između ostalog, cijene otišle nebu pod oblake te da bi se došlo do iole dobrog zvuka, treba jako duboko zavući ruku u džep. I dok stoji činjenica da je zaista HIFI, pogotovo u high-end segmentu, sve skuplji i nedostižniji, ipak postoji šansa da se i obični smrtnici dokopaju super zvuka za relativno malo love.”
K3 integrirano pojačalo vrlo je korektno izrađeno. Čim ga primite u ruku i podignete, imate osjećaj konkretnog proizvoda. Takvom osjećaju svakako pridonosi i 14 kilograma težine. Naravno, ne kažem da težina određuje kvalitetu, pogotovo ne zvuka, ali ako govorimo o tranzistorskim pojačalima klasičnog ustroja (A ili A/B klase), nekako sam skloniji onima koji težinom već u startu imaju što za reći.
Prednja aluminijska ploča minimalistički je izvedena i djeluje decentno. Na raspolaganju su dva završna finiša, titanium sivi i crni. Gornja ploča, osim što je deblja od dobrog dijela konkurentskih uređaja, zaobljena je na rubovima, što pak dodatno ostavlja pozitivan vizualan dojam. Šećer na kraju predstavlja implementiran logo tvrtke u gornjoj ploči.
Generalno gledajući, na izgled nemam nikakvih prigovora. Ono gdje bih ipak prigovorio, jest regulator glasnoće. Ne djeluje baš uvjerljivo iako u radu nije pokazao ama baš nikakve nedostatke. Osim toga, uvjeren sam da će većina regulirati glasnoću putem priloženog daljinskog upravljača. A kad sam već kod daljinskog upravljača, moram napomenuti kako bi izgledom mogao održati lekciju iz dizajna višestruko skupljim uređajima pa i onim iz basnoslovnih kategorija.
Opremljenost pojačala je odlična, tako da će zadovoljiti veći broj korisnika. Naime, u pojačalo je ugrađeno MM gramofonsko pretpojačalo, pojačalo za slušalice, ali i podrška za Bluetooth aptX tehnologiju koja K3 pretvara u streamer. Ulaznih priključaka za spajanje različitih audio uređaja ima dovoljno, a uz priključak za Bluetooth antenu tu je i preklopnik kojim birate želite li pojačalo koristiti u sustavu kućnog kina. U tom slučaju, K3 postaje izlazno pojačalo.
Što se tiče tehničkog dijela, K3 nazivno može isporučiti maksimalnih 140 Watta po kanalu na 8, odnosno 220 Watta na 4 Ohma. Između ostalog, za stabilan rad brine se poveći 550 V toroidni transformator. Pojačalo se u radu minimalno grije čak i nakon višesatnog slušanja na većim glasnoćama. K3 sam testirao s KEF LS50 i Wilson Audio Sophia 3 zvučnicima.
U slučaju LS50, K3 je očekivano pokazao da može u potpunosti kontrolirati zvučnike te da mu ne predstavljaju nikakav poseban teret. Međutim, nisam očekivao da će se odlično snaći i s daleko zahtjevnijim zvučnicima poput Sophia 3. Doduše, izostala je čvrstoća u nižim registrima, pogotovo pri većim glasnoćama i zahtjevnijem glazbenom materijalu, ali u normalnim okolnostima, K3 je iznenađujuće dobro radio.
Nakon testiranja KEF Blade zvučnika, ponovno sam posegnuo za Down to the River to Pray u izvedbi Alison Krauss (Soundtrack ‘O Brother, Where Art Thou?’ – Lost Highway Records, 2000.) ne bih li provjerio kako će K3 prenijeti slojevitost pjesme. Odradio je to vrlo dobro i ostao sam ugodno iznenađen prezentacijom. Izostao je krajnji osjećaj prostora oko vokalnih izvođača, ali bilo bi nepravedno očekivati da će integrirano pojačalo u tom cjenovnom razredu nadsvirati višestruko skuplju Pass kombinaciju pretpojačala i izlaznog pojačala.
Da K3 može potegnuti i predstaviti se kao uređaj živahnog karaktera, osjetio sam u pjesmi Douga MacLeoda, My Inlaws Are Outlaws, s albuma There’s a time (Reference Recordings, 2013.). K3 je uspio vrlo dobro odraditi dinamičke otklone i tranzijente, zadržavši homogenost zapisa. Posljedično, pjesma je zvučala ritmično i dovoljno zabavno da natjera na tapkanje nogom.
U svom audiofilskom stažu, naslušao sam se razno raznih integriranih pojačala, što kroz vlastiti sustav, što kroz sustave prijatelja te razne prezentacije. Ako govorimo o tranzistorskim pojačalima u ovom cjenovnom razredu i modernije tj. novije produkcije, uvijek sam nekako dolazio do istog zaključka. Većina takvih uređaja zvučala je atraktivno. Otvorenost, bogatstvo detalja i otvoreno visokotonsko područje, plijenilo je na prvu, ali je zamaralo na duže staze. Na svu sreću, K3 je jedno od rijetkih pojačala u toj klasi koje se ne uklapa u takvo društvo, što bi moglo sugerirati da K3 nije laboratorijsko dijete te da je pojačalo prošlo slušne testove.
Što se tiče ugrađenog gramofonskog pretpojačala, odnosno zvuka s gramofona, i tu nemam većih zamjerki. U usporedbi s Clearaudio Nano gramofonskim pretpojačalom vlastitog sustava, zvuk je bio nešto stisnutiji i s manje izraženim nižim registrima. Međutim, ukupno gledajući, zvuk je bio odlično povezan u cijelom spektru. Uvjeren sam da će za većinu manje zahtjevnih korisnika gramofona, ugrađeno pretpojačalo biti sve što im treba za uživanje u slušanju vinila.
I tu sad dolazim do najzanimljivijeg dijela. Naime, K3 se pokazao kao izvrstan partner KEF LS50 zvučnicima, cijene od oko 1.300 eura. Uvjeren sam da se za dodatnih 1.000 do 1.500 eura može naći D/A pretvarač (ili gramofon) i ožičenje te složiti respektabilan sustav za dugotrajno uživanje u zvuku. Priznajem da sam uz LS50 koristio Transparent zvučničke kabele koji koštaju koliko i samo pojačalo (drugih nisam imao), ali sam isto tako koristio Audioquest NRG-2 entry level strujni kabel (svojevremeno oko 80 eura) i gotovo najjeftiniji Black Rhodium Rhythm interkonekt (oko 100 eura). Ne kažem da je u konačnici takav sustav jeftin, ali isto tako tvrdim da možete imati opako dobar složen HIFI sustav ispod 5.000 eura.
Priznat ću i to, da sam se ponovno doveo u situaciju u kojoj sam se, slušajući K3 u kombinaciji s LS50 zvučnicima, zapitao – zašto platiti više? Ovo shvatite više figurativno jer jako dobro znam zašto. Međutim, to ne mijenja činjenicu da sam zaista uživao u zvuku te da ću, između desetke albuma koje sam preslušao, gotovo svih žanrova, još dugo pamtiti kako je dobro zvučao Muddy Waters na albumu Folk Singer (Mobile Fidelity Sound Lab, 1993.).
Zaključio bih da je K3 kompletan proizvod koji opravdava traženu cijenu, stoga preporučujem obavezno uzimanje u obzir prilikom kupovine integriranog pojačala u ovom, ali i višem cjenovnom razredu. Naravno, u konačnici će vam vaše uši reći jeste li na pravom putu te jeste li ovdje pročitali hrpu nebuloza.
Mene sad pak kopka želja da čujem Roksan uređaje iz višeg razreda. Ili je možda bolje da ne izazivam vraga. Ne bih se volio dovesti u situaciju iz koje ću zaključiti da sam mogao odavno skratiti put do visokovjernog zvuka i pritom značajno uštedjeti. To nitko ne voli, zar ne?
Roksan K3 specifikacije sustava za testiranje
Zvučnici: Wilson Audio Sophia 3, KEF LS50
Izlazno pojačalo: Pass X250.5
Pretpojačalo: Pass XP-20
D/A konverter: Classé CP-800 Rev. 2
Analogni izvor: Clearaudio Concept/Clearaudio Verify/Concept V2 MM
Phono pretpojačalo: Clearaudio Nano
Digitalni izvor: MacBook Air (Early 2015), Fidelia, Audirvana Plus
Digitalni izvor (CD transport): Marantz CD6000 OSE LE
Digitalni kabel (USB): Nordost Blue Heaven
Digitalni kabel (AES/EBU): Z Audio Spider (XLR)
Digitalni kabel (COAX): Profigold (RCA)
Zvučnički kabeli: Transparent Musicwave Super MM2
Interkonekti (XLR): Transparent Musiclink Super MM2, Transparent Musiclink Plus MM2
Interkonekti (RCA): Black Rhodium Rhythm, Marohei Cables CT Reference
Strujni kabeli: Revelation Audio Labs Passage CryoSilver Reference, Audioquest NRG-2, Audioquest NRG-3, Wireworld Stratus
Strujna letva: Supra MD06-EU MKII
Audio dodaci: Stillpoints Ultra SS, Stillpoints Mini
Audio polica: Rondo Custom
Soba: Akustički tretirana, 8,5×3,8×2,8 m